Informátor České geologické společnosti 1/2003

 V letošním roce se bude na podzim konat Valné shromáždění a současně proběhnou volby do výboru České geologické společnosti. Dříve umožňovaly stanovy volit pouze přítomným členům ČGS, a tak výbor byl volen prakticky necelými 5% členů. Proto jsme navrhli na posledním Valném shromáždění změnu stanov a letos již budeme volit kombinovaným způsobem, tj. nejen na Valném shromáždění, ale i korespondenčně.
Proto potřebujeme znát kandidáty do nového výboru již k uzávěrce Informátora 2/2003, tj. do 30.6.2003. Na později nahlášené kandidáty nebude brán zřetel.
Navrhujte tedy vhodné kandidáty, kteří mají chuť bezplatně pracovat ve výboru České geologické společnosti a posílejte nám jejich jména na adresy sekretariátu, nebo redaktora, uvedené na konci Informátora. Kandidovat můžete i sami, navržený by měl s kandidaturou souhlasit.	Z. Táborský

 V tomto roce bude pokračovat oblíbený Přednáškový postgraduální cyklus Geologické vědy ve 3. tisíciletí. Po úvodním bloku Co se skrývá v kosmu a loňských částech cyklu s tématy Dynamika planety Země a Impaktový proces – geologický fenomén? zůstaneme stále ve velkém měřítku celé planety Země. Termín a program není ještě v době uzávěrky přesně znám. Jarní (pravděpodobně dubnové) pokračování s tématem Paleogeografie bude obsahovat přednášku doc. O. Fatky Základní principy paleoekologických a paleogeografických rekonstrukcí paleozoika. Konat se bude v Praze na Přírodovědecké fakultě. Termín a název druhé přednášky budou upřesněny – sledujte www, vývěsky a ti, kteří nám dali své e-mailové adresy, dostanou informace prostřednictvím internetu.	J. Frýda

 Česká geologická společnost spolu se Slovenskou geologickou společností organizují 29.5. až 1.6. 2003 v Blansku-Češkovicích mezinárodní konferenci „Geology Without Frontiers: Magmatic and Metamorphic Evolution of Central European Variscides“. 
Jejím cílem je navázat na tradici předchozích úspěšných setkání podobného typu (1. konference o Českém masívu, Praha 1988, společná konference Deutsche Geologische Vereinigung a České geologické společnosti, Praha 1994) a poskytnout fórum pro výměnu nejnovějších vědeckých poznatků o povaze, vzniku a vývoji magmatických a metamorfovaných hornin, jež jsou součástí variského orogénu v Evropě. 
V rámci konference proběhnou následující sympózia:
1. 	Igneous rocks – our key to understanding the Variscan orogeny
Fritz Finger, Universität Salzburg a Igor Petrík, SAV Bratislava
2. Accessory minerals – small but important
Hans-Jürgen Förster, Universität Potsdam a Igor Broska, SAV Bratislava
3. Radiogenic isotopes – rates and duration of processes
Urs Schaltegger, University of Geneva a Vojtěch Janoušek, ČGÚ Praha
4. Rocks with memory – deciphering metamorphism and P–T–t–d paths 
Paddy O`Brien, Universität Potsdam, Jana Kotková, Masarykova universita, Brno a Marián Janák, SAV, Bratislava
5. Tectonic framework of the pre-Mesozoic Europe – refining the picture
Gernold Zulauf, Universität Erlangen–Nürnberg a Stanislaw Mazur, University of Wroclaw
Kontakt: Jaromír Leichmann, Konference No Frontiers, Katedra geologie a paleontologie, Masarykova universita, Kotlářská 2, 611 37 Brno, Tel: 541 129 261, Fax: 541 211 214, e-mail: cgs@mail.natur.cuni.cz nebo naše webové stránky: http://www.natur.cuni.cz/~cgs/nofrontiers	V. Janoušek

 Pozvánka na jarní exkurzi č. 11 do Prokopského údolí na téma „Silur a devon Prokopského údolí“, kterou povedou Dr. Petr Budil, Dr. Jiří Kovanda, Dr. Tomáš Vorel a Dr. František Vacek. Exkurze se bude konat v sobotu 5.4.2003 a bude věnována památce nedávno zemřelého pana Prof. Iva Chlupáče, DrSc., který ji měl původně vést. Sraz bude v 8.30 na stanici metra trasy B Nové Butovice, odtud povede kolem Hemrových skal a Nové Vsi se zastávkou v blízkém Červeném lomu u Klukovic (PP Opatřilka – Červený lom). Odtud budeme pokračovat směrem k ústí Prokopského údolí, kolem Svatoprokopského lomu, se zastávkou v lomu u Jezírka, kde bude půlhodinová přestávka na oběd formou pikniku (vezměte si s sebou vlastní potraviny!). Následovat bude delší zastávka v zářezu železniční trati v Praze-Hlubočepích (vzhledem k povaze lokality je možno navštívit ji pouze postupně v malých skupinkách), sběr zkamenělin na lokalitě Hlubočepy - U hřbitova a návštěva lomu Vysoká (nad tratí). Trasa dále povede přes Dívčí hrady a končit bude v PP Ctirad – navštívíme zde výchoz v zářezu silnice a staré lůmky na Konvářce. Návrat bude v cca 16. 30 hod na stanici tramvaje „U lihovaru“. Registrace předem není nutná. K exkurzi bude připraven za režijní cenu tištěný průvodce.	P. Budil

 Předběžná pozvánka na podzimní exkurzi č.12 do Bozkovských jeskyní v železnobrodském krystaliniku. První zastávka bude v Turnovu, městu drahokamů. Zde navštívíme expozici Muzea českého ráje, věnovanou kamenářství a drahokamům zdejší oblasti, ale i sběrům pocházejících z průzkumných akcí ÚÚG a Geoindustrie. Instalaci lze stále ještě označovat jako novou a bezesporu ji ocení i ti, kteří zde v minulých obdobích měli možnost projít expozici, na které se podílel v 70 letech Vašek Ziegler nebo v 90 má maličkost.
Pokračovat budeme přes vrch Kozákov. Zde se zastavíme, abychom v případě hezkého počasí zkontrolovali pražský Petřín a další pamětihodnosti širšího okolí z místní rozhledny. Vlastní bájný kopec s drahocenným kamením, které bylo dražší než pasoucí se zde dobytek, jak uvádí Arheniova mapa ze 17. století, si tentokrát prohlédnout nestihneme. Určitě se sem někdy vrátíme se samostatnou exkurzí, abychom mohli zhlédnout melafyrové lomy i zdejší čedičové proudy.
Přes bývalé okresní město Semily, kde možná v rychlosti něco pojíme, nerozhodne li osazenstvo demokraticky jinak (třeba bude hlad už v Turnově), projedeme do Bozkova. Zde si prohlédneme jeskyně zajímavé z několika důvodů: 1) jsou vytvořeny v dolomitové čočce a v oblasti, kde v padesátých letech jeskyně nikdo neočekával; 2) při průzkumných pracech bylo s úspěchem poprvé použito geofyziky; 3) jsou zde podzemní jezera; 4) kromě chudé krápníkové výzdoby a aragonitu, který asi nezahlédneme, jsou zde velmi výrazné silicitické vyvětraliny tvořící zajímavou modelaci stěn; 5) otevřenou je otázka stáří zdejšího krasovění, která může být výrazně starší než původně předpokládaný pleistocén. O všem si budeme moci v jeskyních v klidu popovídat.
Po prohlídce se nachystáme na zpáteční cestu. Podle času vyrazíme buď  nejkratší cestou ku Praze (opět přes Turnov), nebo vyjde-li nám chvíle, zastavíme se ještě kratičce u Trosek, které jsou hlavním symbolem Českého ráje. Všechny zájemce zvu a budu se těšit na bohatou účast.	I. Turnovec

 Jarní cyklus přednášek Pražské pobočky ČGS - Přednášky se konají vždy v úterý od 16.30 h. v mineralogické posluchárně geologické sekce Přírodovědecké fakulty UK na Albertově.
Program přednášek v pražské pobočce ČGS - jarní cyklus 2003:
25. února - RNDr. Zdeněk Vejnar, DrSc., Geologický ústav AV ČR: Moji soudruzi ředitelé neboli jak šel čas v Ústředním ústavu geologickém od Čepka a Zoubka k Vackovi
4. března - Prof. Don R. Bowes, University of Glasgow: Barrow’s metamorphic zones under the microscope výjimečně ve 14.50 hod. přednáška u příležitosti udělení Bořického medaile
8. dubna - RNDr. Vladimír Sattran, CSc.: Geologie Burkiny Fasso
29. dubna - Prof. RNDr. Ferry Fediuk, CSc., Geohelp Praha: Krajnosti českých neovulkanitů	D. Matějka

 Katedra geologie PřF UP v Olomouci pořádá ve dnech 28.-30. května 2003 seminář „Mineralogie Českého masivu a Západních Karpat“. Na programu prvního dne jsou přednášky v rozsahu max. 15 minut, které proběhnou na PřF Univerzity Palackého v Olomouci. Po skončení přednášek budou účastníci semináře přepraveni autobusem do Horního Údolí (u Zlatých Hor), kde je zajištěno ubytování a polopenze (účastníci semináře zde hotově uhradí jen poplatek za ubytování, jenž činí 170,- Kč osoba/noc).
Další dva dny budou věnovány exkurzi po mineralogických, petrografických i ložiskově geologických lokalitách v okolí Zlatých Hor, Jeseníku, Žulové a Javorníku). Účastníci obdrží při prezentaci exkurzního průvodce s podrobnou charakteristikou cca 30 lokalit ve zmíněné oblasti, z nichž pro sestavení exkurzních tras budou vybrány pouze ty, o něž účastníci semináře projeví největší zájem.
Příspěvky přednesené na semináři budou publikovány ve sborníku v českém nebo slovenském jazyce (v případě účastníků nepocházejících z ČR nebo SR je akceptovatelná jedině angličtina nebo němčina). 
Termíny: Přihlášku prosíme poslat e-mailem nebo obvyklou poštou nejpozději do 15.2.2003 na adresu zimak@prfnw.upol.cz  nebo  Doc.J.Zimák, katedra geologie PřF UP, tř.Svobody 26, 77146 Olomouc.
Druhý cirkulář s upřesněnými informacemi (včetně programu semináře) bude rozeslán do 15.3.2003. Do 10.4.2003 prosíme zaslat příspěvek do sborníku. K získání dalších informací lze využít e-mail zimak@prfnw.upol.cz  -  lze použít i telefon: 585634533, příp. 585224357 (privat) .
Z účastnického poplatku 1200,- (bude uhrazen hotově při prezentaci) budou kryty náklady na sborník příspěvků, na exkurzního průvodce a na přepravu autobusem během exkurze.	J. Zimák

 Jarní cyklus přednášek z geologických věd v roce 2003 - Národní muzeum, Praha, mineralogicko-petrologické oddělení. Přednášky se budou konat vždy v pondělí od 17 hodin v přednáškovém sále muzea: 
17. února - Mgr. Marek Chvátal:Minerální pigmenty z českých lokalit
17. března - RNDr. Jaroslav Hyršl, GG.: Minerály rudních ložisek Peru
14. dubna - RNDr. Milan Fišera, CSc.: Sběratelé nerostů České republiky - historický přehled
19. května - RNDr. Vladimír Šrein, CSc., RNDr. Blanka Šreinová, RNDr. Martin Šťastný, CSc.: Objev unikátního neolitického těžebního areálu.
Nedělní besedy pro veřejnost se konají ve dnech 5.1., 2.2., 2.3., 6.4., 4.5. a 1.6.2003. vždy od 10 hodin v přednáškovém sále muzea. Součástí uvedených akcí je i nabídka odborné literatury.
Kontaktní adresa: Petra Burdová, Národní muzeum, Mineralogicko-petrologické oddělení, Václavské náměstí 68, 115 79  Praha 1, tel.: 224497264, e-mail:petra.burdova@nm.cz	P. Burdová

 Životní jubilea od února 1.2.2003 do 31.7.2003
60 let
8.2. RNDr.Svatopluk Kořalka			             9.6.Ing.Petr Pruner,CSc.
12.2.Prof.RNDr.Jan Kalvoda,CSc.			11.6.RNDr.Jaromír Pospíšil
5.3.Ing.Zdena Dahinterová				22.6.RNDr.Pavel Habarta
10.3.RNDr.František Woller				30.6.RNDr.Svatopluk Puda
9.5.RNDr.Josef Ševčík					6.7.RNDr.Ivan Turnovec
24.5.Ing.Miloš Polenka					10.7.RNDr.Jan Schrofel
7.6.RNDr.Josef Matouš
65 let
24.2.Prof.RNDr.Rostislav Brzobohatý,CSc.		16.6.RNDr.Mojmír Hrádek,CSc.
28.2.Jaroslav Vlk					21.6.RNDr.Vilém Bárta
8.4.Ing.Alois Kouba					6.7.RNDr.Jana Zikmundová
27.4.Bedřich Karaus
70 let
24.2.RNDr.Jan Tomšík,CSc.				25.4.RNDr.Jiřina Reiterová
4.3.Prof.RNDr.Miroslav Štemprok,CSc.			8.5.RNDr.Stanislav Hurník
5.3.Ing.Miroslav Dovolil					25.5.RNDr.Vojtěch Kněžek
6.3.RNDr.Václav Rousek				31.5.RNDr.Jiří Procházka
9.3.RNDr.Ing.Jaroslav Dykast,CSc.			2.6.RNDr.Jarmila Waldhausrová,CSc.
21.3.RNDr.Karel Němeček				11.6.RNDr.Jan Daňa
30.3.RNDr.Danuše Herešová				21.7.RNDr.Miloslav Mikuš
75 let
12.2.Ing.Vladimír Vonka					8.4.Prof.Ing.Jan Babčan,DrSc.
24.2.Doc.RNDr.Josef Sekyra,CSc.			14.4.Ing.Radan Květ,CSc.
19.3.Prof.Ing.Jan Gruntorád,DrSc.			18.4.RNDr.Eduard Kočárek.CSc.
28.3.Ing.Jan Bradna					8.5.RNDr.Arnošt Dudek,DrSc.
4.4.RNDr.Evžen Andres					19.6.Doc.RNDr.Jaroslav Skácel,CSc.
81 let
15.2.Prof.RNDr.Jiří Konta,DrSc.				25.4.RNDr.Josef Kavka,CSc.
24.2.Prof.RNDr.Vladimír Homola,CSc.			1.5.RNDr.Ludvík Loyda,CSc.
30.3.RNDr.Otto Fusan					8.6.Prof.RNDr.Zdeněk Pouba,DrSc.
83 let
27.6.Jaroslav Svoboda					10.7.Doc.RNDr.Vladimír Kudělásek,CSc.
90 let
5.5. Prof.Jiří Krupička

 Omlouváme se za případné chyby a nedostatky, ale veškeré tituly a data narození jsou uvedeny tak, jak byly do sekretariátu společnosti nahlášeny. Změny hlaste průběžně.
Ti, kteří se mezi jubilanty nenašli, ačkoli by tam být měli, nemají v kartotéce ČGS datum narození uvedeno. Rádi bychom poblahopřáli i jim, bohužel nevíme kdy. O dodatečné nahlášení data narození prosíme následující kolegy a kolegyně: Ing. Milan Bartásek, RNDr Marie Neužilová CSc, Ing Drahoš Rykl CSc, RNDr Zdeněk Johann, Ing David Koloušek, František Kabát, RNDr Mirka Blažková, RNDr Jan Němec, RNDr Břetislav Krčmář, RNDr František Hrouda, Vladimíra Jirásková, Petr Neumann, Mgr Zvonko Plaček, RNDr Zdeněk Janovský, RNDr Jiří Kessl, Ing Vlastimil Myslil CSc, Ing Marie Čermáková, RNDr Petr Černý, Ing Petr Skřivan CSc, Ivan Landa, RNDr Jan Hamáček, Mgr Marta Krsová, Ing Miroslav Krs, Vojtěch Doležal, Prof. RNDr Jaromír Demek DrSc, Mgr Květa Venclíková, RNDr Lubomír Maštera CSc, Ing Tamara Spanilá, RNDr Pavel Brýda, Ing Jaroslav Sterzel, RNDr Jindřich Štelcl ml., Prof Gordon Medaris, RNDr Marie Starobová, RNDr Jiří Šíma, RNDr Vladimír Šibrava DrSc, Prof. Ing Vojtěch Mencl DrSc a Mgr Josef Chot.
Prosíme všechny členy, jejichž jubileum se blíží, kteří se na svůj věk necítí a kteří si výslovně nepřejí být mezi jubilanty uvedeni, aby tuto skutečnost oznámili včas na sekretariátu společnosti a předešli tak nežádoucím mrzutostem.	B. Čížková a Z. Táborský

 V roce 2003 vzpomeneme následující výročí:
150 let od narození Adolfa Hofmanna.
100 let od narození Josefa Augusty, Karla Ceháka, Františka Fialy, Frantze Kieglera, Jana Kaláška, Josefa Kunského, Rudolfa Schwarze, Jaroslava Šulce, Karla Zapletala, Vlastislava Zázvorky a Vladimíra Zoubka.
50 let od smrti Paula Niggli, Václava Šusty a Gustava Švancary.
Vybráno z Naučného geologického slovníku, rok vydání 1961, dodatek „Biografie pracovníků geologických věd“.
	Z. Táborský

 RNDr. Lubomír Malý - životní jubileum
4. ledna 2003 se dožívá  životního jubilea - 70 let - významný báňský odborník - geolog pan RNDr. Lubomír Malý. Celý svůj život od studentských let zasvětil studiu a průzkumu  v rosicko-oslavanské uhelné pánvi, geologické stavbě   a ověřování uhlonosného vývoje permokarbonu boskovické brázdy.
Narodil se 14. ledna 1933 v Pohořelicích v rodině učitele. Později se rodina odstěhovala do Brna, kde začal také se školní docházkou.  V roce 1951 ukončil studium na gymnasiu a téhož roku započal studium odborné geologie na přírodovědecké fakultě v Brně. Po dobu vysokoškolských studií  vykonával dlouhodobou praxi v Rosických uhelných dolech. Po ukončení vysokoškolských studií v roce 1955 nastoupil v Rosických uhelných dolech do funkce geologa na podnikovém ředitelství RUD v odboru hlavního měřiče a geologa. V báňském provoze řešil řadu problémů ložiskové geologie, počínaje geologickým mapováním, řízením průzkumných prací spojených se zaváděním nových dosud neaplikovaných metod (podzemních hlubinných vrtů), řešením problematiky otvírky ložiska, přípravy a dobývání a ukončení těžby. Navázal spolupráci Rosických uhelných dolů s řadou odborných pracovišť, např. Geologickým průzkumem, Ústavem užité geofyziky, Geofyzikou Brno, VVUÚ Ostrava-Radvanice, katedrami geologických věd na přírodovědecké fakultě UJEP v Brně, katedrou ložiskové geologie na přírodovědecké fakultě UK v Praze, Vysokou školou báňskou TU v Ostravě, Moravským muzeem v Brně atd.
RNDr. Lubomír Malý navrhl a řešil průzkumný záměr v hlubině za účelem ověření uhlonosného vývoje permokarbonu boskovické brázdy ve velkých hloubkách, dále ověření zbytkových uhelných zásob ve stařinách. Řešil komplexnost záměrů k ověření nových ložiskových výskytů, např. grafitového ložiska čučicko-oslavanského, ověření aktivního zrudnění permokarbonských sedimentů boskovické brázdy, realizace průzkumu, otvírky a těžby kameniva na nových lokalitách západně Brna.  Řadu dalších záměrů realizoval ve spolupráci s výzkumnými ústavy a průzkumnými organizacemi, například geofyzikální ověření reliéfu  podloží boskovické Brázdy (Geofyzika Brno, kombinovaný gravimetrický průzkum povrch-důl, využití důlně seismických metod pro podrobné ověření stavby uhelných slojí, využití aparatury Vibroseis k ověření hlubší geologické stavby boskovické brázdy, řešení problematiky průtrží uhlí a plynu ve velkých hloubkách, využití likvidovaných dolů pro ekologické účely (VVUÚ Radvanice), návrh podpovrchového vedení trasy teplovodu Dukovany-Brno (Geotest Brno), návrh řešení dálničních tras západně Brně (dálniční trasa  -  tunelová  Kuřim-Rozdrojovice-Rokle /přehrada/  - dálnice D l), dálniční trasa boskovickou brázdou na úseku Ostrovačice-Kuřim (bez kontaktu s obcemi) aj.
Od roku  1956 na základě návrhu katedry geologických věd přírodovědecké fakulty UJEP Brno byl na této fakultě externím vyučujícím (Základy hornictví, Geologie uhelných ložisek, Oceňování ložisek a výpočet uhelných zásob, Vrtná technika). Dále realizoval pro posluchače fakulty kursy důlního mapování. Později v 70. letech přednášel "Geologii ložisek kaustobiolitů".
Na úseku pedagogické činnosti je třeba vzpomenout vedení diplomových prací. Vedl práce posluchačů odborné geologie na přírodovědecké fakultě UJEP v Brně, na Vysoké škole báňské v Ostravě, na pedagogické fakultě v Brně. Celkem bylo těchto absolventů 24. Je třeba podotknout, že jím uplatňovaná vysoká náročnost při konečném vystoupení přišla absolventům vstupujícím do praxe vhod.
K této činnosti rovněž náleží působení na  průmyslové škole hornické v Zastávce u Brna a ve Zbýšově. Na tuto činnost kladl Lubomír Malý mimořádný důraz. Nešlo pouze o získání vědomostí, ale šlo o dotváření  mezilidských vztahů. Ke vzdělávací aktivitě rovněž náleží jeho exkurzní činnost. Byla určena nejen pro studenty, ale též pro nejširší veřejnost. RNDr. L. Malý se podílel na realizaci exkurzí do terénu v blízkosti bydliště, ale rovněž do míst mimořádně významných, spjatých s historií. Z těchto programů organizovaných pod záštitou ČSVTS, školských orgánů, osvětových organizací, vlastivědných spolků, Moravského muzea byla navštívena řada objektů, které přispěly výrazně ke vzdělávání účastníků. Rovněž je třeba připomenout přípravu a realizaci zahraničních zájezdů pořádaných Hornickou společností při ČSVTS s bohatým programem kulturním , ale i technickým. V rámci popularizace geologických věd má L. Malý zásluhu na uskutečnění řady přednášek, výstav, vytýčení nových exkurzních tras, vybudování naučných stezek.  Tuto činnost Lubomír Malý realizoval v rámci České geologické společnosti a Hornické společnosti v rámci ČSVTS. 
Jednou z realizovaných naučných stezek je Naučná stezka permokarbonem boskovické brázdy, kterou pod vedením RNDr. Lubomíra Malého  vytvořil kolektiv měřičů RUD Zbýšov v roce 1988 na Zaklášteří v Oslavanech na levém břehu řeky Oslavy. Tato naučná stezka byla však vandaly zničena. Opět zásluhou L. Malého byla  pro širokou veřejnost a naše i zahraniční odborníky znovu  objevena a obnovena  v roce  1999 .  Jde o lokalitu mimořádných hodnot,  zahrnující ucelené defilé stratigrafického vývoje permokarbonských vrstev v  boskovické brázdě. Tato lokalita  se řadí svým významem mezi nejpřednější v Evropě a stala se jedním z nejpozoruhodnějších míst na Rosicku-Oslavansku.
V roce 1988 byl Lubomír Malý zvolen předsedou brněnské pobočky České geologické společnosti. Stěžejním úkolem se tehdy stala realizace společného sjezdu České geologické společnosti a Slovenské geologické společnosti. Tento poslední XXVII. společný sjezd se uskutečnil 8.-10.10. 1993 v Brně.
Na základě pozitivního hodnocení a za zrealizování tohoto sjezdu byl RNDr. Lubomír Malý jmenován čestným členem České geologické společnosti.
Spolupráce s vysokoškolskými pracovišti se rozvíjela v 70. létech. Společně s katedrou ložiskové geologie na přírodovědecké fakultě  Karlovy  university (doc. Dr. V. Havlena DrSc., doc. Dr. J. Pešek, DrSc.) realizoval první terénní uhelný seminář na exploatovaném ložisku. Tato akce doznala velký ohlas. Vzešel návrh realizovat v Rosických uhelných dolech odborné konference, řešící problematiku geologické stavby uhelných ložisek ve velkých hloubkách. Jako vědecký tajemník hornické společnosti ČSVTS V RUD připravil L. Malý a realizoval vědecké konference, které měly celostátní charakter. Konference se konaly v letech 1979, 1983, 1987, 1992, 1995. Byl samozřejmě i  editorem sborníků těchto konferencí.  RNDr. Lubomír Malý je jedním ze zakládajících členů Vlastivědné společnosti Rosicko-Oslavanska se sídlem v Oslavanech. Pracuje v sekci hornické.  Pro rok 2003 přijal jako stěžejní úkol - zorganizovat navazující konferenci  - Problematika geologické stavby uhelných ložisek ve velkých hloubkách, s termínem  uskutečnění - září 2003. Bude to v pořadí šestá konference na danou tématiku.  Na tomto úkolu spolupracuje s Masarykovou univerzitou Brno a Karlovou universitou  Praha.
RNDr. Lubomír Malý celý svůj život věnoval vědecké práci v geologické oblasti rosicko-oslavanského uhelného revíru. Výsledky jeho práce jsou velkým přínosem nejen pro Rosicko-Oslavansko, ale pro celé československé a  české hornictví. Během let vydal přes devadesát publikací a odborných statí publikovaných jak samostatně, tak v odborné literatuře.
Ocenění dr. Lubomíra Malého:
1979 - pamětní bronzová medaile při příležitosti 60. výročí UJEP Brno za spolupráci s katedrami geologických věd PF UJEP
1983 - Krajská cena Řehoře Mendla (člen kolektivu vedeného akademikem Štelclem)
1988 - Státní cena - člen kolektivu vedeného akademikem Štelclem -  vědecké objasnění hlubinné stavby východního okraje Českého masívu a jeho nerostného potenciálu
1993 - čestný člen České geologické společnosti - realizace společného sjezdu XXVII. České geologické společnosti a Slovenské geologické společnosti (Brno 8.-10.10.1993)
2003 -  Nejvyšší ocenění města Oslavan za celoživotní práci a angažovanost ve prospěch Oslavanska	
	Jarmila Plchová

 Program Přírodovědného klubu Café Barrande na 1. pololetí 2003. Adresa: Praha 3 - Žižkov, Ježkova 8 (otevřeno od 14h do 21h, tel. mobil 728/151 164).
13. února 2003: RNDr Petr Morávek CSc a RNDr Jiří Litochleb: Jílovské zlaté doly. – 16.00-18.00 autogramiáda a přátelské posezení s autory. Kniha bude v menším množství k prodeji přímo v klubu.
Dále Vás zveme na vzpomínkové podvečery u kávy:
26. února 2003 bude besedovat univ. Prof. RNDr.Jan Petránek DrSc o  achátech (s ukázkami);
5. března 2003 vzpomeneme s přáteli univ, profesora RNDr Ivo Chlupáče DrSc a jeho díla - („Stůl prof. Dr. Ivo Chlupáče“)
2. dubna 2003 bude vzpomínat RNDr Zdeněk Vejnar DrSc na profesory Slavíka,Kratochvíla a Kettnera a zazpívá písně, které měli rádi
V těchto středečních podvečerech, začínajících vždy o 16h, chceme volně pokračovat a budeme o nich informovat na webové stránce (připravujeme) a také přímo v kavárničce Café Barrande.	V.Sattran

 Mezinárodní sekce GEOETIKA bude opět zařazena do programu letošního sympozia Hornická Příbram ve vědě a technice ve dnech 14. - 16. října 2003 v Příbrami. Kontakty: Sympozium Hornická Příbram, pošt.schr. 41, 261 92, Příbram; fax:   318623169 - HORNICKÁ PŘÍBRAM; e-mail: "V.Nemec" marcinikova@diamo.cz nebo lidmila.nemcova@quick.cz	V.Němec

 13.-14. 2. 2003 se uskuteční tradiční Studentská geologická konference pořádaná postgraduálními studenty Ústavu geologických věd PřF MU v Brně.
13. 2. zazní 40 přihlášených příspěvků od autorů všech stupňů studia geologických oborů z lokalit České republiky i ze zahraničí. 14. 2. proběhne konferenční exkurze do zpřístupněných i nepřístupných jeskyní Moravského krasu (pro registrované účastníky).
Zváni jsou nejen studenti všech geologických oborů, ale i ostatní zájemci o geologické vědy a činnost v oblasti diplomových a doktorandských prací.
Kontaktní adresa: zdarbuh@sci.muni.cz	Milan Geršl

 Seminář ke 140. výročí narození profesora Jindřicha Ladislava Barvíře, významného českého petrografa   a montanisty. Seminář pořádá Regionální muzeum v Jílovém u Prahy ve středu  14. května 2003. Hlavní referáty:
J. Litochleb, Životopis a bibliografie J. L. Barvíře
P. Morávek, Přínos J. L. Barvíře Jílovsku
F. Fediuk, J. L. Barvíř petrograf
Součástí semináře bude zhlédnutí výstavy věnované dílu profesora Barvíře a doprovodný program včetně návštěvy štoly Sv. Josefa. Připravujeme také vydání sborníku referátů. Máte-li zájem přednést příspěvek, zašlete jej laskavě na disketě nebo na e-mail: regmuz@cbox.cz. do 28. února 2003. Přihlášeným účastníkům zašleme včas přesný časový program akce.
	Regionální muzeum Jílové u Prahy, Masarykovo nám. 16, 25401 Jílové u Prahy, tel. 241950791

 Podzimní exkurzi s názvem „30 let prvého mezinárodního stratotypu: hranice silur – devon v Barrandienu“ vedl profesor Ivo Chlupáč spolu s Františkem Vackem a Tomášem Vorlem. K exkurzi byl připraven podrobný exkurzní průvodce. Na exkurzi byl najat autobus, což limitovalo počet účastníků na 45. Dalších 7 účastníků jelo osobními auty, takže celkem se exkurze zúčastnilo 52 osob. Někteří účastníci přijeli i ze značné vzdálenosti, nejdále z Chomutova a Českých Budějovic. Exkurze vedla po trase Radotínské údolí, Černá rokle u Kosoře, Budňanská skála u Karlštejna, Liteň (hrob Otomara Nováka), a Klonk u Suchomast. Z plánované trasy se nepodařilo navštívit hrobku šlechtického rodu Daubků v Litni, kam nás nepustil zatvrzelý správce restituovaného majetku. Místo toho nás profesor Chlupáč zavedl do lomu Kobyla. Exkurze byla perfektně připravená a doprovázena poutavým a zasvěceným výkladem, jak to ani není u exkurzí pořádaných profesorem Chlupáčem jinak možné. P.S. S velikou lítostí Vám musím oznámit, že šlo bohužel o poslední exkurzi pořádanou panem prof. Chlupáčem – viz rubrika „Opustili nás“.	Z. Táborský

Opustili nás:
† 6. dubna 2002 zemřel RNDr Ivo Stočes	B. Čížková
† 10. září 2002 se v Miroticích uzavřel bohatý a pohnutý život RNDr. Marie Palivcové, velké české petroložky. Narozena 8.7.1918 v Myslíně, absolvovala 1948-1952 přírodovědeckou fakultu UK. Pak zde vyučovala na katedře petrografie, než 1961 přešla do Geologického ústavu ČSAV. Byla jeho spoluzakladatelkou a až do důchodu v r. 1983 profilovou vědeckou pracovnicí. Dále několik let působila jako konzultant, než se stáhla do ústraní svého rodiště. Ale i odsud pokračovala ve vědecké aktivitě. Její láskou byly granitoidy, do jejichž poznávání vnášela na naše poměry provokativní transformistické pohledy. Vynesly jí přezdívku „česká Reynoldsová“. Od dob Orlova nebylo u nás odborníka, který by středočeský pluton znal lépe než ona. Svými publikacemi zasáhla výrazně i do tématiky himalájských a lunárních hornin. Jejím životním krédem byl důraz na týmovou spolupráci a poznání horninových minerálů a struktur hornin jako klíče k průniku do tajů petrogeneze plutonitů. Byla prvotřídní mikroskopér a sotva se u nás najde mezi geology někdo, kdo by ji neznal jako spoluautorku „Petrografických tabulek“. Přesto, jak je v této zemi pro postoj k zvlášť výrazným osobnostem obvyklé, je oceňována hlavně v zahraničí. V tomto ohledu prokázala své vlasti službu, jež jí v galerii velkých postav naší geologie vyhrazuje trvalé místo.	F. Fediuk
† Neočekávaně v naprosté fyzické a duševní pohodě nás opustil 23. září 2002 RNDr. Mojmír Eliáš, CSc. Ještě začátkem září jsme se společně účastnili XXIII. Geologického Kongresu Karpatobalkánské Geologické Asociace (CBGA) v Bratislavě, na jehož organizaci se dr.Eliáš významně podílel a projevoval neobyčejný zájem o veškeré dění a geologické novosti ve světové literatuře. Po ukončení studia na Přírodovědecké fakultě UK v r. 1954 nastoupil dr.Eliáš do někdejšího Ústředního ústavu geologického v Praze. Padesátá léta byla dobou  velkého vzestupu geologie, který souvisel s tehdejším nazíráním na neodmyslitelný význam nerostných surovin pro národní hospodářství. Odbor Západních Karpat se v letech 1954 - 56 rozrostl o 9 mladých pracovníků.V oddělení Karpatského flyše, který vedl doc. RNDr. A. Matějka, DrSc., se dr.Eliáš specializoval v oboru sedimentární petrografie a sedimentologie. Díky nevšedním schopnostem a  hlubokému zájmu se relativně v krátkém čase stal v této specializaci světově uznávaným pracovníkem. Velkou zásluhu na rozvoji této odbornosti měli také vynikající vedoucí a vědečtí pracovníci jak v ústavu, tak na Karlově univerzitě, se kterými dr. Eliáš udržoval  těsné kontakty.  Kromě jmenovaného dr. Matějky  to byli v ústavu  zejména doc. RNDr. Z. Roth, DrSc., doc. RNDr. J. Petránek, DrSc. a na univerzitě  prof. RNDr. Vl. Pokorný, DrSc. Významnou roli pro osvojení regionální geologie  měly práce na generální mapě 1:200.000  Československé republiky, na kterých se dr. Eliáš koncem  50-tých a začátkem 60-tých let plně podílel. Petrograficky charakterizoval křídové a paleogenní sedimenty slezské a podslezské jednotky a magurského flyše na Moravě a z velké části i na Slovensku. Při svých  širokých znalostech a rychlé orientaci v řešených zadáních, dosáhl vysoké vědecké úrovně nejen ve své specializaci, ale dokonale zvládnul i regionálně geologické problémy alpsko-karpatské geologie. Byl  proto pověřován  řešením a vedením úkolů  různých vědních disciplin souvisejících s naukou o Zemi jako např. geofyzikální mapou hustot hornin České republiky, technologií sorbovaného metanu v uhelné ostravsko-karvinské pánvi aj. Kolega dr.Eliáš úzce  spolupracoval v oblasti užité geologie s četnými průzkumnými organizacemi, především s Geologickým průzkumem Ostrava, Moravskými naftovými doly Hodonín aj. Pro široký přehled v regionální geologii byl vyhledávaným konzultantem i oponentem pro práce z Karpat i Českého masívu. Hlavním přínosem dr. Eliáše pro českou geologii jsou  výsledky výzkumů v oblasti poznání Moravskoslezských Beskyd. Tohoto regionu byl dr. Eliáš, vedle svých učitelů  doc.dr. Matějky a  doc.dr. Rotha, ke kterým se vždy hlásil,  a spolupracovníků  prof.ing Vašíčka a zesnulého dr. Menčíka,  nejlepším znalcem. Dokládají to studie o sedimentologii podslezské jednotky o nově vymezeném faciálně tektonickém kelčském vývoji ve slezské jednotce a o novém pohledu na  sedimentární původ štramberského vápence. Vědecky hodnotná je mikrobiofaciální klasifikace karbonátových hornin  autochtonní jury  v podloží karpatské předhlubně a flyšových příkrovů na jižní Moravě, která je využívána  při studiu a zpracovávání hlubokých vrtů v Moravských naftových dolech Hodonín. Na řadě uvedených témat jsem, jsa starším pisatelem této vzpomínky, s kolegou a přítelem dr. Eliášem dlouhodobě úzce spolupracoval. V prvých letech to byla  studia v oblasti Štramberku, Pavlovských vrchů, ve  flyšovém podloží vídeňské pánve, později  mezinárodní spolupráce na Geologickém atlasu polsko-československých flyšových Karpat, litostratigrafická korelace flyšového pásma Západních Karpat a Východních Alp aj. Významného rozsahu byla pedagogická činnost dr.Eliáše. Své odborné znalosti ochotně předával studentům a mladším spolupracovníkům. Učil všeobecnou geologii  na geologické průmyslové škole a přednášel v rámci cyklů výběrových přednášek na vysokých školách v Praze, Brně a Ostravě. Velkému zájmu posluchačů se těšily jeho výklady o mikrobiofaciální analýze karbonátových hornin. Byl rovněž školitelem řady aspirantů. Záslužná je organizační činnost dr. Eliáše. Byl dlouholetým vědeckým redaktorem Věstníku Českého geologického ústavu a vedoucím sedimentologické komise CBGA. Spolupracoval s četnými zahraničními geology a byl členem české i zahraničních geologických společností. Za propagaci  české a zahraniční geologie byl oceněn řadou vyznamenání. Mladší z autorů se poprvé setkal s dr.Eliášem na jaře roku 1981, a to jako student geologie na brněnské univerzitě. Přednáškou dr.Eliáše na téma „Karbonátové horniny – geneze a klasifikace“ byla zahájena, zpočátku pouze řada monologů, později však vzájemných dialogů na téma sedimentární geologie a faciální vývoj sedimentů vnějších Západních Karpat a předhlubně. Od roku 1984, již jako řádný pracovník tehdejšího ÚÚG na pobočce v Brně, jsme spolu často vedli diskuse na řadu témat týkajících se geologického mapování a litofaciálních výzkumů v sedimentárních formacích Karpat a předhlubně řešených v rámci tehdejšího úkolu „Komplexní regionální geologický výzkum“. Počátkem roku 1990, po nástupu na malostranské pracoviště jsem byl dr.Eliášem „zasvěcován“ do tajů a zákulisí výzkumného úkolu zvaného „Komplexák“. Naše spolupráce se prohloubila a společně jsme se zaměřili na podporu regionálních geologických monografií, přehledných geologických map a udržení mapové edice základního geologického mapování a společné publikování výzkumů v severní části karpatské předhlubně. Vlivem orientace značné části geologie na problematiku životního prostředí jsme od roku 1994 navrhli a zahájili projekt zaměřený na vytváření geologických map chráněných území. Projekt byl realizován s podporou MŽP  a položil základy nové ediční řady tématických map, které přibližují geologii veřejnosti a popularizují její postavení v rámci věd o Zemi a životním prostředí. Aktivity dr.Eliáše v devadesátých letech byly velmi široké  a zahrnovaly pravidelné přednášky na univerzitách v Praze, Brně a v Ostravě, přednášková turné v zahraničí, z nichž především přednášky v USA ovlivnily v dalších letech jeho přístup k novým praktickým tématům v české geologii. Rostoucí spolupráce a podíl geologické služby na řešení zdrojů netradičních surovin dr.Eliáše přivedl ke studiu problematiky sorbovaného plynu a postupem času vedl k rozšíření jeho zájmů z geologie flyše do geologie severní části karpatské předhlubně a jejího podloží. Znalosti, které o tomto regionu nabyl, mu zajišťovaly odborný respekt a uznání nejen českých, ale i zahraničních geologů. Ostravsko zůstalo jeho oblíbeným tématem i poté, co v roce 2001 odešel do důchodu. Jeho odborné aktivity tímto však neustaly a nadále se intenzívně věnoval  geologii a dalšímu celoživotnímu koníčku, kterým byla astronomie. Mezi jeho poslední odborné aktivity v roce 2002 patřily náš společný článek o srovnání a návrhu litostratigrafického členění severní části karpatské předhlubně a příprava exkurzního průvodce kongresu CBGA v Bratislavě v září 2002, kterého připravoval opět jako pracovník Českého geologického ústavu resp.České geologické služby. Celoživotní vědecká práce dr.Eliáše a dosažené zásadní poznatky a vědomosti byly počátkem na XXIII. kongresu CBGA v září 2002 oceněny udělením Medaile za rozvoj poznání v geologii. RNDr.M.Eliáš, CSc. se hluboce zapsal do historie české geologie. Jeho nenadálým odchodem ztrácí naše geologická obec výraznou osobnost, pro kterou byly vlastní rozsáhlé přírodovědné vědomosti, věcná a lidská kritičnost a názorová tolerantnost.	Z. Stráník, P. Pálenský
† 5. listopadu 2002 zemřel prof. RNDr Oldřich Malán, CSc	B. Čížková
† 7. listopadu 2002 zemřel po dlouhé a těžké nemoci, přesto však pro mnohé z nás nečekaně, jeden z našich nejvýznamnějších stratigrafů a paleontologů, prof. RNDr. Ivo Chlupáč, Dr.Sc. Profesor Chlupáč se narodil 6.12. 1931 v Benešově, gymnázium vystudoval v Praze, kde v roce 1955 rovněž dokončil studia na geologicko-geografické fakultě University Karlovy. Po ukončení studií až do roku 1991 pracoval v Ústředním ústavu geologickém, poté přednášel nejprve jako docent, od roku 1992 jako řádný profesor na Karlově univerzitě. Z období jeho práce v ÚÚG a na fakultě pochází většina z jeho více než 300 odborných publikací. Již jako 29letý publikuje zásadní revizi stratigrafie našeho devonu Barrandienu, která je s dílčími změnami platná dodnes. Zejména jeho zásluhou byl v roce 1972 ustanoven mezinárodní stratotyp hranice silur/devon na Klonku u Suchomast. Od roku 1974 byl členem Mezinárodní subkomise pro stratigrafii devonu. Pan profesor rovněž výrazně zasáhl do stratigrafických koncepcí devonu moravského, revidoval a velmi kvalitně systematicky zpracoval fakopidní trilobity českého a moravského siluru a devonu, fylokaridní korýše, eurypteridní členovce; podstatně přispěl k lepšímu poznání mnoha dalších fosilních skupin z našeho staršího paleozoika. Jeho smrt nás všechny velmi bolestně zasáhla - ostatně zaplněná obřadní síň Strašnického krematoria, ve které se shromáždili snad všichni, kteří v naší geologii aktivně pracují, svědčí o velké oblibě pana profesora mezi jeho žáky a přáteli. Vždyť při svých neoddiskutovatelných úspěších a vědeckém významu (které on sám spíše bagatelizoval) byl vždy spontánní, skromný, ochotný poslouchat druhé a nijak se nad ně nevyvyšující, a to ať jednal s váženým univerzitním profesorem, nebo začínajícím sběratelem zkamenělin. Přesto však dokázal být i přísný a nesmlouvavý - tam, kde cítil, že představy či teorie jeho kolegů neodpovídají zjištěným faktům. Všechny tyto vlastnosti spolu vytvářely jeho nezapomenutelnou osobnost. Jak řekl jeden můj kolega - pan profesor nám byl příkladem, jak naplno prožít život vědecký i osobní.	P. Budil
† 21. ledna 2003 měl pohřeb RNDr Jiří Čermák	Z. Táborský

 Výzva k založení skupiny kvartér-geomorfologie pod ČGS. Vážení kolegové a zájemci o mladší historii Země! Po generacích klasiků kvartérně-geologického a geomorfologického výzkumu se dnes nacházejí tyto obory ve fázi evoluční krize, která je provázena vznikem nových vysoce specializovaných, avšak nepřizpůsobivých vývojových větví. Symbióza či výrazná kooperace je jedinou šancí pro přežití specializovaných organismů zkoumajících nejmladší období vývoje Země!
Domníváme se, že je nad veškerou pochybnost, že rozvoj poznání není možný bez multidisciplinárního komplexního přístupu. To platí pro studium mladší geologické historie Země snad více než jinde. Jako silně kontraproduktivní vnímáme velmi omezenou komunikaci mezi obory kvartérní geologie, geomorfologie, pedologie, popř. dalšími. Tento neutěšený stav a skutečnost, že v ČGS již dlouhou dobu scházejí skupiny věnující se mladé geologické historii, kenozoiku, popř. kvartéru, jsou hybným momentem naší iniciativy, která si klade za cíl prolomení izolovanosti badatelských snah ve zmíněných oborech.
Vyzýváme tedy všechny, kdož sdílejí náš pohled na věc, k navázání komunikace, popř. i užší spolupráce. Platformou této komunikace budiž, pod ČGSpolečností tímto zakládaná skupina Geomorfologie – kvartér !
Jako návnadu zde předkládáme návrh seznamu problémů k řešení s uvedením důvodů, pro které je považujeme za klíčové:
Geomorfologická terminologie – české názvosloví značně zaostává za moderními trendy a zcela již nepostačuje k výstižnému popisu procesů a tvarů v krajině. Kvalitní české geomorfologické termíny mizí a pasivní překládání anglosaské terminologie je velmi neuspokojivé a nepostačující.
Chápání, způsoby a kontext mapování kvartéru a tvarů georeliéfu – potřeba zásadní modernizace a revize „rutinního“ přístupu k mapování.
Podpora opěrných kvartérně geologických a geomorfologických metod – obory jako paleopedologie, terestrická sedimentologie (rekonstrukce prostředí), sedimentární petrologie (tvar a zaoblení částic, provenience, atp.), geochemie a mineralogie (morfogenetické a sedimentologické aspekty zvětrávání) a jiné nejsou v dnešní době ke studiu geomorfologie a kvartérní geologie efektivně využívány a některé z nich jsou v české vědě prakticky na pokraji zániku! Za lepší spolupráci organizátoři výzvy Mgr. Leoš Valigurský, Mgr. Daniel Nývlt & RNDr. Jan Vít, Oddělení kvartéru, Česká geologická služba, Klárov 3/131, 118 21 Praha 1, e-mails: vali@cgu.cz; nyvlt@cgu.cz; vit@cgu.cz

 Vzpomínky na naše legendární pedagogy, především prof. Kettnera, Kodyma a Mahela mohou nezvykle ožít díky 8mm filmu, přepsanému na videokazety VHS. V září 1956 jsem se zúčastnil sjezdu ČSMG (budiž připomenuto, že v tomto roce poprvé ČSMG spadala pod ČSAV) v Košicích. Sekce Mesozoikum jižního Slovenska zamířila na exkurzi do Jihoslovenského krasu. Coby kameraman jsem uvítal odpočinek účastníků mezi škrapy Plešivecké planiny. Mezi sedícími pány profesory (Kettnerem, Kodymem a Mahelem) se totiž rozvinula bouřlivá diskuse o vztahu Alp ke Karpatům, přičemž bylo možné pořizovat detailní záběry. Zhruba 10min. film, považovaný dlouhá léta za ztracený, byl nedávno nalezen v dobrém stavu. Pořízení titulků, hudebního doprovodu a zhotovení základní verze na kazetu VHS by podle předchozího projednání uhradila PřF UK. Je však možné pořídit libovolný počet kopií. Podle ceníku firmy Škoda v Praze by přišla jedna kopie na pouhých 191,- Kč (cena 11. Měsíc 2002) a to včetně kazety. Myslím, že cena je nízká a umožnila by vlastnictví této kazety mnoha a mnoha zájemcům. Předběžně bychom potřebovali znát jejich počet, aby se v další fázi zvolil vhodný způsob distribuce. Neváhejte proto a napište co nejdříve (nejpozději však do konce května) na známou adresu ČGS.	J.Kovářík

 Kde si můžete narýžovat zlato
(mezinárodní akce na adresách www.zlatokop.cz/CKZ/ a blaha@cgu.cz
1.3.2003, Prievidza, Zlatokopi Horného Ponitria, František Verbich  fverbich@hbp.sk
4.-6.4.2003 Otvírání jesenického Klondaiku, Jeseník,  www.mujweb.cz/www/kmsz/ , kmsz@post.cz
10.-11. 5. 2003 Zlaté opojenie 2003 - otváranie claimov, Trenčín-Chocholná, Slovakia, Eduard Filo  toronto@nextra.sk  
10.-11.5.2003 Otevírání klajmů KMSZ, www.mujweb.cz/www/kmsz/ a kmsz@post.cz  
17.-18. 5. 2003 Valná hromada ČKZ, Otvírání claimů na Kocábě. blaha@cgu.cz a www.zlatokop.cz/CKZ  
17.5.2003 Olšany, farma Bolka Polívky, www.mujweb.cz/www/kmsz/ a kmsz@post.cz  
24.5.2003 Zlatá Hodruša 2003, Hodruša-Hámre, Richard Kaňa, Hodrušský klub zlatokopov, slovenskabanska@bb.telecom.sk 
7.6.2003 O zlatinku Beaver City, Strážek, Beaver City, Josef Malý, +420 544213683, kmsz@post.cz  
7.-8. 6. 2003 Kremnická zlatinka 2003, Ihráč, Slovakia, Kremnický klub zlatokopov 
20.-22. 6. 2003 Mistrovství České Republiky a Slovenské Republiky. Kocába, Malá Lečice. Championships of Czech Republic and Slovak Republic. Kocába River, Malá Lečice. Czech Goldpanning Club,   blaha@cgu.cz a www.zlatokop.cz/CKZ/2003/MR2003/pozvanka2.htm 
12.-13. 7. 2003 Spišská karbidka 2003, Hnilčík, Slovakia, Podtatranský klub zlatokopov,  http://www.pkz.host.sk/ , Lubomír Stašík pkz@pobox.sk 
26.-27. 7. 2003 Ryžovanie na Povrazníku 2003, Povrazník, Slovakia, Kráľovský cech majstrov remesla zlatokopeckého, Luboš Dobrota  dobrota@centrum.sk
1.-3. 8. 2003 Kestřany, soutěž ve volném rýžování z řeky Otavy. Otevřeno pro všechny kdo přijedou. Tábořiště na levém břehu Otavy u mostu. Jako obvykle bude občerstvení a bohatý kulturní program. www.zlatokop.cz/CKZ/ a blaha@cgu.cz 
2-3. 8. 2003 Zlatá Baňa 2003, Zlatá Baňa, Slovakia, Klub zlatokopov pri Východoslovenskom múzeu v Košiciach, RNDr. Pavel Bačo  baco@dodo.sk
23.-29.8.2004 WORLD GOLDPANNING CHAMPIONSHIPS, Revištské Podzámčie, Slovensko, http://www.zlatokopi ,  Richard Kaňa  slovenskabanska@bb.telecom.sk

 Upozornění na nové knihy:
 Jiří Krupička: Rozmanitost života. (Nakladatelství Paseka 2002, 415 str.) - Nestor českých geologů, filosofický esejista, spisovatel a politický vězeň J. Krupička (nar. 1913) žije od r. 1968 v kanadském Edmontonu, kde pracoval jako universitní profesor. Jeho kniha je pozoruhodným dílem, v níž vzdělaný přírodovědec širokého rozhledu a zkušenosti bilancuje své životní poznatky a úvahy o smyslu života a světa. Vyjadřuje své krédo v konkrétních popisech vlastních prožitků, které propojuje s obecnými úvahami. Dílo je proto tak zajímavé, že není ani beletrií, ani memoáry, ani pouhým filosofickým pojednáním. Mísí se životní pravda s úvahami, vzpomínky s kosmogonickými polemikami, filosofická esej s příběhem a promyšleným souborem citátů. V podtextu celé knihy je ryzí hledání odpovědí na věčné otázky tajemství života a vesmírného řádu. Po přečtení této moudré knihy vyhledají mnozí i jeho Renesanci rozumu, Flagelantskou civilizaci, Zkoušku dospělosti i životopisnou Starou pevnost, v nichž naleznou mnoho podstatných věcí k zamyšlení.	V. Sattran
 P. Morávek, J. Litochleb: Jílovské zlaté doly. Kniha oslovuje nejen odborníky, ale i širší okruh zájemců o jílovský zlatonosný revír. Vedle geologické charakteristiky a historie dolování zlata na Jílovsku zde najdete např. i kapitolu Střípky z posledního období dolování (ze vzpomínek pamětníků). Hlavní pozornost je věnována poslední etapě těžby v letech 1958 - 1968. Kniha je na velmi dobré úrovni také po stránce grafické, obsahuje množství barevných i černobílých fotografií, map, grafů, tabulek ap. K dostání je u vydavatele, kterým je Regionální muzeum v Jílovém u Prahy a na několika dalších místech: Knihkupectví Academia, Národní muzeum, redakce Minerálu v Brně, obchod P. Pauliše v Kutné hoře. Na požádání je možná zásilka.	Regionální muzeum Jílové
 Maroš Barok, Vojtech Tichý: Drahé a ozdobné kamene Slovenskej republiky. Vydalo Gemgeo Bojnice. Publikace má 98 stran a čtyři tabule barevných fotografií. Vyšla, jak je uvedeno u obsahu, díky osobní podpoře presidenta Dr. Rudolfa Šustera. Po úvodu a stručném přehledu historie využití drahých kamenů, je uvedena základní gemologická klasifikace (ne příliš přesná). Dále pak přesnější genetická klasifikace výskytů drahých kamenů (podle Rudolfa Ďudi). Přehledné je zde tabulkové zpracování slovenských surovin. V hlavní části publikace - Systematickém přehledu surovin, popisují autoři jednotlivé druhy. Přehled je poměrně kompletní, i když ne zcela vyvážený. Více pozornosti by si zasloužily některé dekoračně efektní materiály jako je obsidián nebo silicity. Na škodu je, že text byl doplněn jen ne příliš kvalitními černobílými fotografiemi. Totéž platí i pro dvě strany s celkem čtyřiadvaceti barevnými fotografiemi, ani jejich výběr nebyl nejšťastnější. Vady ale nesnižují informační kvalitu a publikace určitě poslouží jako vodítko dalším zájemcům o problematiku šperkových a ozdobných kamenů Slovenska. Předpokládám, že v našich obchodech se asi běžně vyskytovat nebude, nicméně lze si ji objednat na adrese GEMGEO, Športová 22, 97201 Bojnice, Slovensko, nebo přes internet mbarok@pobox.sk. Pozornost našich geologů a sběratelů si zaslouží. V každém případě jde o publikaci, jaká u nás v Čechách dosud chybí.	I. Turnovec
 Dušan Hovorka, Ludmila Illášová: Anorganické suroviny doby kamennej. Monografii vydala Universita Konštantina Filozofa v Nitře v roce 2002. Jde o velmi užitečnou příručku nejen pro archeology, ale i celou geologickou veřejnost. Oba autoři se problematikou petroarcheologie zabývají řadu let a v publikaci sumarizují a kriticky hodnotí nálezy slovenských archeologických artefaktů v kontextu Evropy. Publikace o rozsahu 190 stran má 16. kapitol, je členěna do pěti samostatných, nicméně na sebe navazujících celků. V prvním (kapitoly 1-4) je kromě obecné charakteristiky „doby kamenné“ diskutována i současná úroveň poznání paleolitu a neolitu na slovenském území. Jako druhé následuje Typologické členění kamenných nástrojů (5-9) s kratičkou charakteristikou materiálního původu a první informací o diferenciovaném využívání surovin pro výrobu kamenné industrie. Třetí, hlavní částí, je podrobný popis surovin (10-12) používaných k výrobě štípané, hlazené a broušené industrie. Uváděny jsou petrologické popisy hornin tvořících konkrétní zkoumané artefakty ze slovenských nalezišť doplněné analytickými daty a řadou fotografií mikroskopických i jednotlivých studovaných nástrojů. Čtvrtý (13-14), autoři se stručně věnují, na základě rozboru střepů keramických nádob, i surovinám keramickým a popisu anorganických barviv v době kamenné používaných. Pátý (15) věnují kovům z archeologických nálezů  (zlato a měď), i když i tato část vychází z výsledků konkrétní badatelské práce, je oproti předchozím podstatně chudší. Ostatně základní informace a problematika keramických surovin i kovů zpracovávaných v neolitu a paleolitu je velmi užitečná a lze očekávat, že se jí dostane v budoucnosti více pozornosti. Za zpracování si oba autoři zaslouží pochvalu. Věřím, že jejich práce bude sloužit jako studijní materiál pro všechna významnější evropská archeologická pracoviště. Škoda jen, že anglický souhrn je pouze třináctistránkový. Publikaci doporučuji všem zájemcům, profesionálům i amatérům. Vzhledem k tomu, že se k nám tato monografie běžně do knihkupectví nedostane, zjistil jsem, že si ji lze objednat prostřednictvím Přírodovědecké fakulty University Konštantina Filozofa v Nitře – Třída A. Hlinku 1, 949 74 Nitra, e-mail dekanatfpv@ukf.sk	I. Turnovec

 Omluva omluvy: Na tomto místě byla v Informátoru ČGS 2/2002 uveřejněna omluva, kde vinou nepozornosti a možná i nedbalosti, či únavy nezodpovědného redaktora došlo k nepříjemné a závažné záměně jmen. Kdoví, na co redaktor při psaní myslel? Na Slávii, na ženské, nebo vůbec nemyslel? Správná omluva měla znít: „Editor a spoluautor knihy „Neživá příroda Prahy a jejího okolí“ se omlouvá za nedopatření, které vzniklo tím, že dávno před vydáním knihy zesnulá autorka Z. Brunnerová ve své kapitole „Nerostné suroviny“ neuvedla svého spoluautora ing Václava Rybaříka. Text této kapitoly na stranách 104 – 109 (Kámen) je totožný s jeho rukopisem. Děkuji za pochopení.“ Tímto se pánům V. Rybaříkovi a J. Kovandovi upřímně a pokorně omlouvám a prosím, věřte mi, že mě to hrozně mrzí.	Z. Táborský, nezodpovědný redaktor

 Omluva: Podle sdělení D. Březinové došlo v knize Neživá příroda Prahy a jejího okolí k omylu. Pod barevnou fotografií 26/3 má být správně: Detail svatého Václava z Krocínovy kašny z roku 1591 – 1596. Slivenecký mramor. Lapidárium Národního muzea v Praze.	J. Kovanda

 Z dopisu našeho člena:
Obracím se na vás s několika prosbami, či náměty:
1. Děkuji za občasník ČGS, který jsem dnes poštou obdržel. Rád si v něm čítám, i když moje profese je poněkud stranou zájmu většiny geologů. Počítám se mezi ně především jako mineralog – amatér a technik v oboru aplikované hydrogeologie a v geologickém inženýrství. I tací jsou v ČGS jistě potřební. Mrzí mne, že z Brněnské pobočky ČGS nedostanu nikdy předem informaci o tom, co se v Brně  v rámci ČGS chystá, čeho bych se někdy rád osobně zúčastnil a dozvídám se o tom jenom z pražského  „Informátora“, tedy až ex post. Dá se s tím něco dělat? Stává se to pak spíš „komorní, universitní“ otázkou a ne všech členů ČGS v Brně. Nebo snad nemám pravdu? Česká asociace hydrogeologů, jíž jsem členem, nás informuje včas i o akcích v Brně.
2. Možná by vás zajímalo, jak se dá geologie (petrografie a mineralogie) propagovat mezi občanstvem negeologického zaměření i jinak. Když jsem se jako vdovec znovu oženil, zjistil jsem u svojí paní vášeň pro „krásné šutry“, které objevuje pro jejich barevnost a tvar. Ač o jejich složení a původu nemá nejmenšího ponětí. I ze zahraniční dovolené si na úkor jiných „suvenýrů“ vozila vždy jenom několik kg „šutrů“ (ty teď máme na balkoně a všude ve vitrínách po bytě i volně ložené na nábytku). I začal jsem ji s tím pomáhat a pomocí v mé knihovně existující geologické literatury trošku i vzdělávat (nejen ji, ale znovu i sebe). Když pak v Třebíči kvůli mně „z čisté lásky“ (k čemuž mi můžete v mém věku jen gratulovat) v roce 2000 opustila velikou vilu se zahradou, plnou skalek a skalniček a přestěhovala se ke mně do dvoupokojového bytu v paneláku na sídlišti Brno – Lesná, vybudoval jsem jí náhradní zahrádku před panelovým 9ti patrovým domem, na původně jen zatravněné (zaplevelené) ploše se dvěma borovicemi, mezi domy Vaculíkova č.11 a 12. cca 25 x 10 m široké. Během roku 2001 jsme tam postupně navozili mým JEEPem Cherokee asi 2,5 tuny „šutrů“ (horninových úlomků z lomů a říčních koryt) o váze mezi 10 – 15 kg, z celé ČR, několik i z oblasti slovenských Mochovců, kde jsem tehdy krátce působil. Podle mých skromných znalostí jsou tam dnes „vystaveny“ vyvřelé i sedimentární horniny a minerály všech typů a geologického stáří, co jen máme u nás odkryvů a naplavenin. Zkušený mineralog by možná nějaký ten půlmilion let rozdílů či mezer v tom našel, ale nikdo nejsme dokonalí. Naše zahrádka (před osázením pohrdlivě domovnicí nazývaná „kamenolom“ s mnoha skalničkami a zvláštními rostlinami dovezenými i ze zahraničí s tůjkami a zákrsky, se dostala s poděkováním jmenovitě mé paní až do brněnského čtvrtletníku Úřadu městské části Brno – sever, tzv „Severníku“. Po dobu své existence je už víc než rok tato naše skalničková a květinová zahrádka stále středem pozornosti (některé rostliny bohužel i zájmu pobertů). Dnes už nám ji pomáhají i jiní z domu zalévat a už nám domovnice nevyčítá, že „plýtváme vodou“. Všem se to líbí a všichni  v okolí nám ji závidí, z několika ulic Vaculíkové v Brně – Lesné už ji začali skromně napodobovat. Dům č. 11 tak dostal i neoficiální název „ten pod zahradou“. Nejvíc nás však dojala exkurze asi 20ti dětí převážně romského původu z obecné školy ve vyhlášené romské čtvrti, které sem i s paní učitelkou dorazily městským autobusem a ta jim pak názorně ukazovala, jak to může být i před státním domem pěkné. Zda dokáží tyto děti podobně oživit dvorky v pavlačových domech svého těsného a špinavého gheta v úseku Cejl – Bratislavská – Francouzská,  osídleného převážně romskou populací, to nevím, ale jistě jim ta exkurze něco napověděla. Jinak by to snažení jejich učitelky nemělo žádný smysl. Zahrádka je k vidění 24 hod. denně, vstupné zde nevybíráme. Můžete o tom napsat i do Informátora ČGS pro potěšení našich kolegů, chcete–li.
3. Moje sdělení ad 2. mělo však úplně jiný smysl a cíl: Uvítal bych, kdyby mi někteří posluchači oboru geologie z PF MU Brno provedli přesnou identifikaci (určení stáří, mineralogicko–petrografický popis) alespoň části (např. těch největších) balvanů v zahrádce, abych k nim mohl zhotovit popisné tabulky pro vzdělávání dětí z blízké školy 2. stupně, které už mají geologii či mineralogii ve výuce přírodopisu. Já jsem to zanedbal, balvany byly různě přemisťovány, a tak si vesměs už nepamatuji, odkud jsem který kus přivezl. Také to byl tehdy náhodný, příležitostný sběr po částech během dlouhé jízdy napříč republikou a z různých lokalit, spíš dle vzhledu a krásy tvarů. Pak by ten náš kamenolom už nabyl větší výchovný smysl a také vzdělávací účinek.Třeba pak bude později někoho z dětí inspirovat v budoucnu se věnovat právě tomuto tak krásnému oboru – geologii, v němž já jsem zůstal celý život bohužel jenom amatérem a diletantem. Děkuji vám za laskavé zprostředkování v Informátorovi  ČGS nebo i jinou cestou, dle Vašeho uvážení. S přátelským pozdravem	Jaromil Krajča.

 Dvoudenní exkurze s noclehem? Dostali jsme nabídky na uspořádání víkendových exkurzí s jedním až dvěma noclehy do vzdálenějších oblastí naší republiky, případně i kousek za hranice a rádi bychom zjistili, byl-li by o takové exkurze zájem, tj. zda by se naplnil autobus, to znamená asi 40 zájemců. Dejte nám vědět, kdo by měl zájem. Přijímáme rovněž nabídky na uspořádání exkurzí a náměty na jejich zaměření.	Z. Táborský

 Eldorádo 2003, setkání obdivovatelů minerálů, hornin, fosilií, mušlí a jiných přírodnin, pořádá 8.3.2003 od 9.00 do 14.30 v Domě kultury odborů Kovo v Mladé Boleslavi netradiční mineralogicko-geologický oddíl při 1. PTS Táborník. Kontakt: 728 707 737, e-mail: mingeo-mb@post.cz	Z. Táborský

 2.-4.5.2003 XXVIII. Mezinárodní expozice minerálů, Tišnov, sokolovna a gymnázium, Pá 14-20, So 8,30-18, Ne 8,30-16, Andrej Sučko, Hornická 1526, 666 03 Tišnov, www.tisnov-mesto.cz/htm/Cz/mineraly.htm +420 549 415 332, andrej.sucko@wo.cz	Z. Táborský

 Vzpomínka na prvosestup do jeskyně u Bozkova. Jediné zpřístupněné jeskyně v severních Čechách jsou dolomitové jeskyně v Bozkově u Semil. V roce 1947 byl v malém lůmku u Bozkova uvolněn vstup do puklinové chodby. Po deseti letech od prvního nálezu došlo k hlavním objevům podzemních jezer. Brzy poté se přistoupilo ke zpřístupňování a v roce 1969 navštívili zpřístupněné jeskyně první turisté.
Jedním z prvních návštěvníků zdejších jeskyní byl prof. Ferry Fediuk. Nás učil petrologii na přírodovědecké fakultě Karlovy university v Praze. Řadu let mapoval a studoval metamorfované horniny železnobrodského krystalinika a sopečné horniny v širším okolí Turnova. Na počátku své kariéry, ještě coby student, navštívil v roce 1947, jako první geolog, i Bozkovské jeskyně. Svou vzpomínku mi poslal v roce 1997 s omluvou, že se pro nemoc nemůže zůčastnit oslav spojených s padesátým výročím nálezu a se čtyřicátým výročím hlavních objevů zdejších jeskynních prostor.
Jde o úryvky ze dvou dopisů, které mi pan profesor poslal na konci roku 1997 a začátkem roku 1998. V tom prvním stálo:
V prosinci 1947 jsem se doslechl, že v kamenolomu u Bozkova při těžbě odkryli vstup do podzemních prostor, a tak jsem se tam z domu mých rodičů v Tanvaldě s kladívkem a batohem sám vypravil. Lom byl tenkrát dost zasněžen, ale nevelký průlez dovnitř, tak akorát na proniknutí, jsem bez problémů našel. Vlezl jsem dovnitř a úzký, dolů šikmo spadající prostor v celé jeho délce cca 35-40 m jsem prolezl. Karbonátová velmi jemnozrnná až celistvá hornina nažloutlé barvy mě zaujala tím, že v 5% kyselině chlorovodíkové z ní šuměly jen ojedinělé vlasově tenké bílé žilky, zatímco hornina jako celek ani trochu. Někdy o zimních prázdninách v únoru 1948 (zrovna zuřila politická krize) jsem získal od prof. Kratochvíla souhlas, abych si mohl v laboratoři petrologického ústavu horninu zanalyzovat. ...A tak jsem s překvapením zjistil, že bozkovská hornina obsahuje zhruba 30% kysličníku vápenatého, přes 20% kysličníku hořečnatého a že je to tedy dolomit mimořádné čistoty. Byl jsem tenkrát úplný geologický zajíc a vůbec jsem neměl přehled, co už je v tomto ohledu známo, ale stále si myslím, že moje chemická analýza bozkovského dolomitu byla - když né první - tak určitě jedna z nejstarších. Jak tedy vidíte k bozkovským jeskyním mám vztah od samého začátku jejich historie.
Svou první vzpomínku doplnil v následujícím dopise slovy:…abych Vám dopověděl druhou část popisu svého prvosestupu do bozkovských jeskyň z prosince 1947. Když jsem se tenkrát vysoukal vstupním otvorem zpět na povrch, stál na pokraji lomu nějaký místní strejda a zahalekal na mne: „Tak co mladej, jaký to tam je?“ odpověděl jsem mu: „Pěkný, ale krátký.“ A on na to: „To nic, to je jen začátek. Tenhle kopec je děravej jako ementál.“ Byl jsem z domova vychován k respektu vůči starším, a tak jsem nahlas neoponoval. Ale v duchu jsem si pomyslel: „Jdi se bodnout, strejdo, s takovejma naivníma názorama.“ Cítil jsem se povznesen nad to, abych diskutoval s laickými pindy. Vždyť jsem v té době měl za sebou už skoro celý semestr na Přírodovědecké fakultě staroslavného Vysokého učení Karlova založeného v roce 1348! Co mně, odborníka a vzdělance, bude tady poučovat nějaký venkovan, kterému čouhá sláma z bot? A tak se stalo, že jsem se hned na začátku své odborné kariéry pěkně sekl. Bohužel to nebylo naposled. Ale přece jen to svůj pozitivní dopad ve mně zanechalo v podobě trvale působícího mementa, abych napříště svou namyšlenost trochu krotil a o názorech jiných více přemýšlel.
Tolik tedy profesor Ferry Fediuk se svým osobitým humorem ke svému sestupu do Bozkovských jeskyní v roce 1947.	I. Turnovec

 Upozornění. Informátor je zaslán poštou pouze členům, kteří nemají e-mailovou adresu. Tento způsob volíme proto, abychom ušetřili na drahém poštovném. Kolegům, kteří si přesto budou přát dostávat Informátor poštou, bude samozřejmě vyhověno. Na druhé straně prosíme kolegy, kteří si pořídí nebo změní e-mailovou adresu, aby nám to oznámili. Děkujeme za pochopení. 	Z. Táborský

	 Kontakt na sekretariát ČGS: B. Čížková, V Holešovičkách 41, 182 09 – Praha 8, tel.: 266 009 323, úterý a čtvrtek 9-15 hodin, E-mail: irsm@irsm.cas.cz	B. Čížková

 Uzávěrka Informátora 2/2003 bude 30.6.2003. Příspěvky zasílejte průběžně, tj. kdykoli, na adresu: RNDr. Z. Táborský, Česká geologická služba, Geologická 6, 152 00 – Praha 5, tel.: 251 085 227, mobil: 606 284 696, fax: 251 818 748, E-mail: taborsky@cgu.cz	Z. Táborský

 Dnes zveřejněná fotografie je soutěžním testem. Kdo pozná, nebo uhádne tuto známou osobnost na fotografii z roku 1964, bude zařazen do slosování o ceny. Jako ceny máme zatím připraveny pouze exkurzní průvodce, ale poskytne-li některý člen ČGS nějaký dar, mající vztah ke geologii, např. publikaci, minerál, zkamenělinu, apod., přidáme tento předmět mezi výhry.	Z. Táborský

 Veškerý styk (korespondenční, telefonický, faxový, e-mailový) s námi udržujte na adresy a telefony uvedené v tomto rámečku.	Z. Táborský